Obliba plovárenské stálice neopadá. Ani s nástupem babího léta
![Až ze slezské Opavy se před několik lety do „perly nad zlatonosnou řekou Otavou“ přistěhovala fyzioterapeutka Lena Kraciková s rodinou. Jen co se seznámili s romantikou a geniem loci zdejší plovárny Až ze slezské Opavy se před několik lety do „perly nad zlatonosnou řekou Otavou“ přistěhovala fyzioterapeutka Lena Kraciková s rodinou. Jen co se seznámili s romantikou a geniem loci zdejší plovárny](/images/thumbs/cl_1036_260728_1.jpg)
Písek - Nebe téměř bez mráčků a teplota vzduchu atakující tropické hodnoty. K tomu slušně zaplněná travnatá pláž a u vstupu do řeky kdysi zbudovaného z kamenných schodů hrozen zájemců o chladivou koupel. Tak vypadal první zářijový víkend na plovárně U sv. Václava v Písku.
Ta slouží vlastně bez přerušení už od poloviny třicátých let. Teoreticky ji tak mohl ještě v úřadu prezidenta navštěvovat i T. G. Masaryk.
Ale zpět do současnosti. Plány co možná nejvíc využít patrně posledních opravdu letních dní v sobotu příchozím nezpřetrhal ani zápas naší fotbalové reprezentace ve Skotsku. Navíc podobně příjemných dnů bylo v letošní sezóně poskrovnu. "Jindy bych asi fandil doma nebo někde v baru u piva, ale když je takhle hezky, přeci nebudu někde zavřený. Víc mne to láká sem," říká Lubor Němeček (37) z Písku. Na zdejší "plovku" chodí od malička, má tu i svojí předplacenou kabinku. Jeho tradicí je obeplavat okružku kolem dvou bojek, jež ohraničují obdélníkový prostor, za nímž jsou už "koupáči" bez dohledu plavčíků. Ti letos - snad až na pár odřenin nebo lehkých poranění - práce naštěstí mnoho neměli.
Pak následuje sprcha. Její neméně osvěžující krůpěje však bývají nejen pro Němečka v tomto čase nutností. Jindy stříbropěnná hladina Otavy totiž v posledních dnech nepůsobí dvakrát vábně. Vinu nese hlavně blížící se podzim a s tím spojené opadávání prvních listů stromů, které zhusta lemují koryto řeky prakticky v celé jejím dolním toku. A to až po první městský splav pod václavským předměstím. "Zašla jsem na plovárnu i v pracovních dnech minulého týdne. To byla voda ještě celkem čistá," tvrdí další z píseckých návštěvníků, dvaačtyčicetiletá Jana Rytířová. Ovšem plavat v ní prý kvůli nízké teplotě moc nešlo, sotva několik temp a člověk musel ven. "U vchodu na cedulce stálo sedmnáct stupňů, ale podle mého měla ještě míň," doplňuje výmluvně operátorka a pochvaluje si přírodní lázeň, kterou sluneční paprsky v neděli "vyhřály" na přeci jen snesitelnější hodnotu. Rytířová si oblíbila zdejší koupaliště naopak až v poslední době. Prý i díky možnosti pronajmout si pramičku, což tu od nepaměti patří do nabídky služeb.
Plovárně do letoška v Písku „konkuroval“ plavecký stadionu. Brány venkovního areálu se dosud zavíraly s koncem prázdnin. (Podle aktuálních předpokladů se však plánuje jeho rozsáhlá rekonstrukce a nad další existencí v příštích letech tak visí velký otazník).
I v tom je starší ze dvojice místních koupališť specifické. Sezónu zahajuje často ještě v první půli května, poslední plavec z ní naopak odchází až zhruba dva týdny po zahájení školního roku. A bývají i roky, kdy s upravenými návštěvními hodinami funguje až do konce září.
Tentokrát mnoho dalších příležitostí ke slunění a koupeli už asi nebude. Po ochlazení ze začátku tohoto týdne se dle aktuální předpovědi má sice opět vyčasit, nicméně letních teplot podobných těm z minulého víkendu se s největší pravděpodobností – alespoň tedy v našich zeměpisných šířkách - nedočkáme.