S panem Turkem na houbách
![](/images/thumbs/cl_1409_390602_1.jpg)
Pod tímto názvem je otevřena v Dobrši do 23.září, v zámeckém křídle ve 2.patře v budově bývalé školy výstava sochaře a malíře Milana Doubravy. Výstavu autor věnoval panu Turkovi, který v něm zanechal z dob dětství výraznou a nevšední vzpomínku.
Se syrovým prostředím renovované budovy zámku Doubravovo sochy, obrazy a kresby neobyčejně souzněly , které ještě navíc umocnila okolní svěže letní šumavská krajina a genius loci obce Dobrše. Komorní vernisáž s přáteli autora a zajímavým a neformálním slovem Michaely Ditrichové, dobrým moravským vínem a lahůdkami z kuchyně Aničky Doubravové byla pro přítomné návštěvníky příjemným odpoledním zážitkem. Chvílí, kdy okolní hektický svět jakoby zmizel a ocitli jsme se ve světě umělce, který je prost všech kalkulů a kliček. Hovoří k nám jasnou a srozumitelnou řečí, okouzluje nás svojí zdánlivou jednoduchostí, neobyčejnou poetikou, citlivým zpracováním materiálu, ke kterému autor přistupuje vždy s výrazným respektem a nechá se jím inspirovat.
Milan Doubka /1946/ vystudoval keramickou školu v Bechyni, žije a pracuje v Modlešovicích, v malé vesničce mezi Pískem a Strakonicemi. V polovině 70.let začal vytvářet sochy zčásti ovlivněné obdivem k dílu Adolfa Hofmeistera. Postupně se stal autorem mnoha pozoruhodných plastik i velkých realizací v krajině. Doubravovo plastiky vytvářejí ve volném prostoru nový duchovní rozměr místa. Často působí jako menhiry nebo pohanské modly, které v sobě nesou příběhy uplynulého času. Milan Doubrava pracuje se dřevem, které někdy barevně patinuje a doplňuje i jinými materiály. V poslední době se stal jeho oblíbeným prostředkem k výtvarnému sebevyjádření beton, který v některých případech i barevně pojednává.
Milan Doubrava má za sebou mnoho samostatných i skupinových výstav i řadu realizací ve veřejném prostoru. V létě intenzivně pracuje ve svém atelieru pod širým nebem a v zimě se věnuje v teple útulné chalupy malbě a kresbě. Nenechává své myšlenky rozptylovat se televizí či rádiem, pouze knihy jsou jeho věrnými společníky v jeho zdánlivé samotě. Milan Doubrava ví už o životě své, dovede pozoruhodně nakládat s časem a smysluplně ho naplňovat. V Modlešovicívh v chalupě, i v sadu za chalupou s úchvatným výhledem do krajiny, v poklidném rozhovoru s Milanem Doubravou jsem našla tichou radost ze setkání, okouzlení ze světa jeho umění a utvrzení se v jistotě, že stačí pouze umět se dívat, aby k nám přicházelo bohatství toho nejcennějšího druhu.
V Písku 25.června
Irena Mašíková – Konštantová
kurátorka galerie Prácheňského muzea v Písku